Uvijek nešto ne ide po planu, zar ne?
Heave!
- Pola pinte, sir. - Quinine.
Završit ćemo to kasnije.
- Clipton, pritišće nas kriza. - Da, gospodine?
Razgovarao sam s Reevesom i Hughesom, i nećemo završiti posao na vrijeme.
Nemamo dovoljno ljudi.
Pitao sam časnike da pomognu i pristali su, ali i dalje nas je malo.
I časnici rade na mostu?
Da. Objasnio sam im situaciju i javili su se, ali to nije dovoljno.
- Pitajte Saita za neke njegove ljude. - Ni u snu.
Ovo je naš dio posla. Koristit ćemo vlastite snage.
Došao sam razgovarati o listi bolesnih.
Gospodine, svatko tko je ovdje, tu mu je i mjesto.
Ne prenagljujte.
Znate da uvijek ima foliranata.
Budite iskreni. Samo držite otvorene oči.
Dođite. Da pogledamo.
Ne ustajte.
Što je s Haskinsom?
Ima amebnu dizenteriju i groznicu crne vode.
- Imao je sinoć temperaturu preko 40. - Dobro, u redu.
- A on? - Noga.
Možda je mogu spasiti ako je večeras operiram.
Nećete ga poslati da radi, gospodine?
Ne govorite tako.
- A onaj tamo? - Ruka mu je inficirana.
Mnogi od njih su toliko iscrpljeni da im ni rane ne zarastaju.
Da, ali možda bi svjež zrak i lakši poslovi...
više pomogli od ovog kopnjenja ovdje.
Nije naša politika da držimo čovjeka u bolnici samo zato...
što je ogrebao ruku, zar ne?
- "Nije naša politika"? - Nije li tako?
Možda nije na vrhuncu snage, ali može biti koristan...
završavajući poslove.
Na mjestu odmor, Baker.
Reci mi, bi li mogao raditi neke lakše poslove na mostu?
- Samo recite, gospodine. - Bravo, momče.
A ti? Ništa teško.
- Pokušat ću, gospodine. - Odlično.
Slušajte, ljudi.
Ne moram vam govoriti koliko sam ponosan na sve vas...
ali u krizi smo.
Vi, koji ste to u stanju, što mislite da pomognete ostalima?
Nošenje, dodavanje. Malo boje, tu i tamo.
Što kažete?
- Da, gospodine. - Odlično. Za mnom.
10 minuta.
Budi siguran da su mrtvi.
Idemo, Joyce.
Upotrijebi nož, čovječe, ili ćemo se poubijati.
Idi onuda.
To sam i ja mogao učiniti. Bio sam spreman.
Jeste li pogođeni, gospodine?
Idemo.
Površinski je. Ništa nije slomljeno.
- Moja greška, gospodine. - Tišina, Joyce.
Mogu se osloniti. Sada je samo to bitno.
- Možete, ali dokle ćete moći? - Nećemo znati dok ne pokušam.
Što to radite?
Nisam naredio da stanete.
Potreban nam je predah.
Ostalo nam je još pet sati usiljenog marša do cilja.
Možda šest. Idemo.
Ako nastavite tako s tom nogom, iskrvarit ćete na smrt.
Aha.
- Zato ćete me ostaviti ovdje. - Ako vi ostanete, i mi ostajemo.
Ne možete proučiti položaj mosta poslije zalaska sunca.
Morate stići tamo prije.
Gospodine, možda se nećemo vraćati ovim putem nakon završetka...
ili vas možda nećemo ni naći.
Da ste na mom mjestu, znate da ne bih oklijevao da vas ostavim.
On to ne zna, ali ja znam.
Ostavili biste i rođenu majku da pravila tako nalažu.
Nastavite bez mene. To je naređenje.
Sada ste vi glavni, Shears.
Neću poslušati.
Muka mi je od vašeg junaštva. Svuda oko vas je smrt.
Nosite ga u naprtnjači kao kugu.
Eksplozivi, "S" pilule...
Imate samo jedan izbor:
Uništiti most, ili uništiti sebe.
Ovaj rat je samo igra.
Vi i onaj pukovnik Nicholson ste isti.
Hrabri i ludi! A zašto?
Da umrete kao gospoda. Da umrete po pravilima.
A jedino je bitno živjeti kao čovjek!
Neću vas ostaviti ovdje umrijeti, Warden...
Jer me baš briga i za vaš most, i za vaša pravila.
Ako idemo, idemo svi zajedno.
Dobri stari Yai.
U redu sam.
Idemo.
Priđimo bliže.
Još vam je žao što smo vas poveli?
- Bolje? - Aha.
Ponovno imate zapovjedništvo.
Hvala, bojniče.
Ne razumijem.
Ovo je odlično izgrađen most.
Nije kao oni privremeni mostovi koje obično ostavljaju za sobom.
Pogledajte
one jadnike dolje.
Zamislite da vas tjeraju da gradite ovako nešto...
u stanju kakvo je njihovo.
Čak i britanski časnici kleče i rade s ostalima.
Japancima je to, izgleda, zabavno.
Da znaju da smo ovdje, možda bi im to malo podiglo moral.
Da nam nije vlaka, samo bismo postavili tempiranu bombu i nestali.
Ali pošto ne znamo kada će on doći sutra ujutro...
odradit ćemo sve ručno.
Stavit ćemo punjenja na nosače...
oko pola metra, metar ispod vode...
i razvući glavnu žicu roneći nizvodno.
Problem je kako je sakriti.
Na našoj strani rijeke ima puno Japanaca.
Primijetit će nas odmah.
Pogledajte. Vidite li one trupce...
i onaj sivi kamen do njih na onoj maloj plaži?
Da, gospodine, vidim.
To nam je ključna pozicija.
Na pogrešnoj je strani rijeke...
ali to je jedino skriveno mjesto na korisnoj udaljenosti.
Čim most ode u zrak...
Tko god da je tamo, morat će plivati natrag.
A to neće biti nimalo ugodno.
Gospodine, ja sam bio najbolji plivač na treningu.
Aha.
- Izgleda da je to tvoj zadatak. - Hvala, gospodine.
Shears, izaberite mjesto na svojoj strani rijeke odakle ga možete pokrivati.
Yai će biti s vama, i vi ćete držati kosooke podalje...
da ne ometaju Joycea.
A pošto uvijek nešto nepredviđeno iskrsne...
Postavit ću ručni bacač ovdje u slučaju dodatne diverzije.
A mogao bih baciti koju i na vlak.
Jasno?
Ima li pitanja? Onda je sve u redu. Počet ćemo čim padne noć.
Sigurno će postaviti straže na mostu...
pa ćete morati nečim doploviti...
odozgora...
što znači da nam treba splav.
Yai i tri žene će vam pomoći napraviti splav.
Jedna će ostati ovdje sa mnom. Idemo!
Da nije ovog članka, ja bih odradio Joyceov posao.
Znam.
Mislite da će biti u redu?
Mislim. Hoćete da se ja pobrinem za to?
Ostavio bih vas ovdje s bacačem, da sam u stanju.
- Znam. - Žao mi je.
Kada sve ovo završi, nadam se da ćete dobiti medicinski otpust...
i da sve neće ići težim putem.
Hvala.
Ukrcavaj.
- Prelijepo. - Da, prelijepo.
Prvoklasan posao.
Nisam ni sanjao da će ispasti ovako dobro.
Da, divan rad.
Nešto sam razmišljao.
Sutra će biti 28 godina otkad sam u službi.
28 godina rata i mira.
Mislim da sam za sve to vrijeme doma bio deset mjeseci.
Ipak, bio je to dobar život.
Volim Indiju.
Inače ne bi bilo tako.
Ali ponekad...
iznenada shvatiš da si bliži kraju nego početku.
Začudiš se...
zapitaš sebe...
dokle si stigao u životu...
koja je razlika između onoga što si bio tada i bilo kada...
i ima li uopće ikakve razlike.
Posebno u usporedbi s karijerama drugih ljudi.
Ne znam je li zdravo razmišljati na takav način...
ali moram priznati da mi misli lutaju u tom pravcu...
s vremena na vrijeme.
Ali večeras...
Baš lijepo.
Moram krenuti.
Momci pripremaju neku zabavu.
Predivno...
If you were the only
Girl in the world
And you were the only boy
Nothing else would matter
In the world today
We could go on loving
In the same old way
A garden of Eden
lust made for two
Siguran sam da govorim u ime svih nas kada kažem...
da je ovo bila večer za uživanje.
Mnogi od vas će sutra otići u neki drugi kamp, na drugu građevinu.
Šteta je što nećete biti tu da gledate otvaranje mosta.
Ipak, bit će vam drago čuti...
da je završetak ovog dijela pruge...
omogućio transport bolesnih i nemoćnih...
do novog kampa vlakom.
Pukovnik Saito me ljubazno zamolio...
Da ostanem s bojnikom Cliptonom i bolesnima...
pa ćemo se ponovno vidjeti za nekoliko dana.
Sada, kada su radovi gotovi...
Pretpostavljam da se mnogi osjećaju kao da su nešto ispustili.
To je sasvim razumljivo.
Krajnje prirodna reakcija.
Ali jednoga dana, za tjedan, mjesec, godinu...
ili onda kada se, uz Božju pomoć, svi vratimo svojim kućama...
bit ćete vrlo ponosni...
na ono što ste ovdje postigli...
u ovako teškim uvjetima.
Ono što ste učinili bi trebalo biti...
i nadam se da će biti...
primjer svim našim sunarodnjacima...
kako vojnicima, tako i civilima.
Preživjeli ste časno.
To, i još više...
u ovoj divljini.
Pretvorili ste poraz u pobjedu.
Čestitam. Odličan posao.
Kralj.
Kreni s poslom.
Imaš sve? Mjesto, municiju, eksploziv, nož?
Da.
Bit ću preko rijeke.
Profesor kaže da uvijek nešto krene naopako...
ali ja stvarno ne znam što bi to moglo biti...
osim da nam poželim dug i uspješan život.
Hvala.
Što je bilo?
Rijeka se povukla.
Žica se vidi.
i punjenja.
Ne čekajte vlak.
Učinite to sada.
Ako su Saitove informacije točne...
vlak bi trebao naići za pet ili deset minuta.
Ako dopustite, gospodine, gledao bih otvaranje s uzvišenja.
Zašto? Imate bolji pogled s mosta.
Teško objašnjivo, gospodine, ali radije ne bih bio dio toga.
Kako hoćete.
Iskreno, ponekad mi stvarno niste jasni.
Kao što rekoste jednom, gospodine, imam dosta za naučiti o vojsci.
Dobro jutro.
Rijeka je opala preko noći.
Što to on radi?
Pukovniče, nešto čudno se događa.
Bolje da još jednom pogledamo prije nego što vlak prođe.
Poludio je.
Vodi ga točno na bombu.
Naš čovjek.
Bio sam u pravu. Stvarno se nešto događa.
Učini to, dečko.
Učini to, sada!
Pukovniče Saito, imate li nož?
Upravo sam vidio da je most miniran.
Miniran?
Bravo, dečko.
Britanski časnik, gospodine, ovdje sam da srušim most.
- Da srušiš most? - Da, gospodine.
Britanski komandosi, gospodine.
Pogledajte! Nemamo vremena.
Upomoć!
Ubijte ga!
Pustite me, gospodine! Ne razumijete!
Ubijte ga!
Vi?
Vi!
Što sam to napravio...?
Ludilo!
Morao sam to napraviti.
Mogli su ih uhvatiti žive!
To je bio jedini izlaz!
Ludilo.
Subtitles by: M O Z E N